-Det brinner mamma! -Va?
Det brinner. Kycklingen.
Fan!
Det kokar mamma. Det kokar.
Tack.
Akta dig. Akta dig.
Kycklingen är lite torr. Jag är ledsen.
Det är lugnt.
Jag måste åka till Chicago imorgon.
-Hur länge då? -Inte så länge. Troligen bara över en natt.
Vilken tid går ditt flyg?
Klockan 8.
På förmiddagen?
Dianne Dreyer's son ska gifta sig med Amy Lynn's dotter.
-Jag ska aldrig gifta mig. -Varför inte?
Jag hatar tjejer.
Du ändrar dig nog. Sånt händer.
Det kommer jag inte att göra.
-Vad? -Jag sparkade Bill Stone idag.
-Är det det som stör dig? -Det är inget som stör mig.
Varför gav du honom sparken?
-Han är inte beräknelig.
-Är det inte det när folk äter andra människor? -Nej.
Det är kannibalism, grabben.
Jag kan i alla fall inte lita på honom längre.
Så om du råkar springa på honom, vet du.
-Va? -Jag försår mig inte på dig!
Vad har jag gjort?
Fan!
Kom igen!
Förlåt! Jag är verkligen ledsen!
Älskling, är allt bra?
-Du måste ha vart så oroad. -Sluta mamma, folk kan se oss.
Hej, du har kommit till Paul Martel. Lämna ett meddelande efter pipet. Tack
Mamma?
Du ska var i säng vid den här tiden.
-Du gråter ju mamma. -Åh, älskling.
Mamma är bara lite ledsen, det är allt. Kom nu, jag nattar dig.
Kom så går vi och lägger oss.
Var inte ledsen, Mamma. Pappa kommer hem i morgon.
Hans namn är Paul Martel.
Han bor på 433 Mercer Street, Lägenhet 3.
Hon träffar honom under dagen.
Vanligtvis vid lunchtid.
Hon stannar ungefär 2 timmar, kanske 3.
Går de på bio?
Den dagen gjorde de det. I annat fall är de hos honom.
Svara.
Damen!
Du glömde dina nycklar.
Vänta!
Vem är hon? Vem är hon?
Lugna ner dig! Vad håller du på med?
Hur många finns det? Fem, tio?
Vad är jag, "Måndagens"? Fick jag fel dag?
Hon är bara en kompis, ok? Kompis.
-Du ljuger din jävel. -Jag? Är det jag som ljuger?
Jag kan inte hålla på så här mer.
Bra. Gå tillbaka till din förort, din samåkningsgrupp, din tennis...
Vad håller du på med?
-Dra åt helvete! -Det gör dig lycklig.
Dra åt helvete!
Nej, jag kan inte.
Paul, det är slut.
Jag kan inte.
-Jag hatar dig! Jag hatar dig! -Jag vet.
Sluta, jag kan inte.
-Tänker du knulla mig? -Vill du att jag ska det?
-Jag vill! -Säg det.
Jag vill att du ska knullar mig! -Säg det.
-Jag vill att du ska knulla mig.
Tack. Tack så mycket.
Tack så mycket!
Ja?
-Är det du som är Paul Martel? -Ja.
Hur gammal är du?
Vem är du?
Edward Sumner.
Connie's make.
Får jag...?
Får jag komma in?
Ja, visst.
-Vill du ha nåt att dricka? -Ja, varför inte?
Jag har whiskey, vodka, apelsinjuice...
Vodka.
Är den kall?
Ja.
Jag förvarar den i frysen.
Jag med, hemma hos mig.
Berätta nu, hur...
...träffade du min fru?
Av misstag.
På gatan. Det var stormväder, hon gjorde illa sitt knä och...
Du är han.
Berättade hon om det?
Ja.
Hur går det
Bra. Bra. Jag menar, okej.
-Är det här ni träffas? -Ja.
-Gillar hon det? -Jag antar det. Hon har aldrig klagat.
Är ni inne hela tiden, eller går ni ut också?
Det beror på. Vi går ut ibland.
Och det gillar hon?
Gillar hon detta kvarter?
Mer spännande än förorten, antar jag.
Vet du att vi har vart gifta i 11 år?
Vi har en son.
Hon sa det.
Påfyllning?
Ja, tack.
Det är p.g.a. han som vi flyttade från staden.
Connie trodde att det var bättre för honom så.
Hon sa att det var din idé.
Pratar ni om mig?
En massa böcker.
En massa inköp och försäljningar.
Jag visste inte att den kunde göra så där.
-Var fick du den här ifrån? -Det är en gåva.
Från henne.
-Varför skulle hon göra så? -Jag vet inte.
Hon kanske bara ville köpa något åt mig.
Hon köpte inte det här till dig. Jag gav henne det.
-Jag kan inte göra det här. -Vad?
Jag kan inte göra det här. Jag kan inte.
Jag mår illa. Jag kan inte...
Vill du ha lite vatten?
Jag mår illa. Jag är...
Jag mår...
Jag mår inte bra. Inte bra.
Jag...
Jag mår inte...
Herregud!
Du får inte dö!
Hej, det här är Paul Martel. Lämna ett meddelande efter pipet.
Hej, det är jag.
Lyssna.
Jag tycker inte om att säga det här över telefonsvararen...
...men jag måste avsluta det här.
Jag bara...kan inte mer.
Jag kan inte leva så här.
Jag är så trött på att såra min familj.
Jag är ledsen.
Och jag hoppas...
Jag vet inte vad hoppas...
Jag är ledsen.
Meddelanden borttagna.
Är den trång?
Nej.
-Kan du dina repliker? -Japp.
Får jag höra?
-Behöver du hjälp? -Nej, det är lugnt.
Tack.
Var har du varit?
Är du okej?
Du var fantastisk, vet du det?
-Var han inte fantastisk? -Toppen.
Han var jättebra. Jättebra.
Verkligen bra.
Jag måste städa. Du får en gondattkyss när jag kommer hem, ok?
-Ledsen Ed. Verkar som att jag körde på dig. -Det är lugnt.
Det är lugnt, Jerry.
Du borde kolla och se om den kommer öppna sig.
Det är inget. Det är bra.
Bucklade han bilen, pappa? -Ja, det gjorde han.
Kan vi ringa polisen, pappa?
-Vi kollar bakluckan. -Vi pratar om det imorgon.
-Det går fort. -Nej!
Å herregud.
Charlie, titta på pappa och säg vad som är fel.
Vad?
Hans skor. De har olika färg.
Älskling, du ser hemsk ut.
Vad hände igår kväll? Sov du? Jag gick upp och letade efter dig.
Jag bara...
...tog lite luft.
Mår du bra?
Ja.
Trivs du här?
Va? Klart jag gör.
Vi måste inte bo kvar här. Vi kan flytta tillbaks in till staden.
Älskling, vad är det som har flugit i dig?
Mår du bra?
Ja, ja. Jag mår bra. Bra.
-Mår du bra? -Ja.
Alla mår bra. Och vi ska inte flytta någonstans.
Polisen är här, mamma.
-Vad kan de vilja? -Det är säkert ingenting viktigt.
N.Y.P.D, mamma.
Fru Sumner? Jag är kommisarie Mirojnick, New York-polisen.
Har det hänt något? Är det något fel?
Känner du Paul Martel?
-Ja, inte så bra. Hur så? -Vet du var han är?
Nej.
Hemma, antar jag.
Vet du var han bor?
SoHo, eller hur?
Vi hittade ditt namn och nummer på hans skrivbord.
-Har han gjort något? -Vi vet inte.
Han har anmälts saknad av hans familj.
Hans fru vet inte var han är.
Jag visste inte att han var gift.
Skiljd.
När såg du honom sist?
Jag vet inte, svårt att säga.
Han är bokhandlare.
Jag känner honom knappt. Jag skulle köpa böcker av honom.
-Gjorde du det? -Nej, inte än.
Har det hänt något? Tror du han är ok?
Det är svårt att säga i nuläget.
Vi jobbar på det.
-I vilket fall som helst, tack. Tack för att ni tog er tid. Tack.
Jag gillar de här snö-glas-grejerna. Min grabb har en sån här.
-Säg till oss om du hör från honom. -Självklart.
-Pappa. Polisen kom idag.
Polisen? Vad ville de?
Någon saknas.
Och de måste kolla med alla - du vet.
Vem var det?
Älskling, sitt upp rakt.
-Vem var det? -Jag tror inte du känner honom.
Han säljer böcker.
Jag minns inte var jag träffade honom.
Var det en tjuv, mamma?
Varför ville de prata med dig?
Jag antar att han hade mitt namn och nummer.
Varför skulla han ha ditt nummer?
Jag tror jag har köpt en bok av honom.
-Var försiktig. Ta det lugnt.
Åh, min lilla älskling. Jag önskar du bodde närmre.
Goda gud, välsigna maten.
Och påminn oss om de, som är nöd behöven.
Amen.
Väldigt fint, Edward.
Jag kan en historia som du inte har hört, Edward.
Goddag, fru Sumner.
Ledsen att behöva störa så här på helgen.Jag är kommisarie Dean.
-Det här är kommisarie Mirojnick, New York-polisen.
Vi hoppades få prata med dig ett par minuter.
Visst.
-Charlie, vi går u på verandan. -Får jag följa med?
Nej, älskling. Stanna där ute. Lek med Poppy, vi kommer strax tillbaks.
Jag vet inte om din fru har sagt något, vi var här för en vecka sen.
Angående Paul Martel.
Ja, mannen som saknades.
Jo, han saknas inte längre. Hans kropp upphittades förra veckan.
Vad hemskt!
Åh, herregud!
Fru Sumner, minns du var du träffade herr Martel?
-Det har jag redan sagt. -Nej fru, det gjorde ni inte.
Jag är ledsen.
Jag minns inte.
Ett fond-möte, tror jag.
Kan du vara lite mer specifik?
Juillard.
Juillard?
Musikskolan.
-Ja, jag vet vad Juillard är. -Klart du gör, förlåt.
Var du där du med?
Ja. Ja, det tror jag.
Nå, då kanske du träffade herr Martel.
Nej. Nej, inte vad jag kan minnas.
Du kanske skulle känna igen honom.
Nej, jag har aldrig träffat honom förr.
-Är det där han? -Ja. Ja det är det.
Har du någon gång vart i hans lägenhet?
Nej.
Nej, jag kännde honom knappt.
-Jag vet inte varför han hade mitt nummer. -Han kanske gillade dig.
Nu räcker det.
Så du har aldrig vart i hand lägenhet? -I kvarteret då?
-Vart där i närheten? -Nej.
Nej - inte ofta.
...eller nej - aldrig.
Aldrig. Jag minns inte sist jag var i SoHo.
Det var en månad sen, faktiskt.
Du hade en parkeringsbiljett utanför herr Martels lägenhet för en månad sen.
Ja, just det. Jag drack kaffe med vänner på ett litet café.
Jag glömde.
-Det var Tracy och Sally. -Just ja. Ja. Japp.
Lyssna...
...min fru har sagt allt hon vet, liksom jag.
Om det är ok, skulle vi vilja gå tillbaks till vår son.
Visst.
-Jag tycker du ska ha mitt kort. -Jag har ditt kort.
Just ja.
-Ha en trevlig helg. -Detsamma.
Sumner, tack.
Åh herregud.
Connie?
Hej Tracy.
Jag ska hämta min sidenklänning som jag ska ha ikväll.
Jag tänkte ha den svarta.
Jag ger den till välgörenhet. Låter någon annan se vacker ut för omväxlings skull.
Vad ska vi ta med, förutom spännande personligheter?
-Hur går det? -Bara bra.
-Behöver du hjälp? -Nej.
Den vita är inte så kall, jag stoppar den i frysen.
Påminn mig bara om det, ok?
De flesta dricker rött i alla fall.
Jag älskar de här. Finns det nåt ställe där ni grabbar inte vart?
Familjen Rosenthal fick 795 för deras hus.
-På två dagar fick de sex erbjudanden. -Numera kör de med bundna bud.
Vad tror du det här ställer är värt, Ed?
Jag vet inte. Om du säljer ditt hus, vart tar du då själv vägen?
-Med de priserna - Tahiti. -Bankok.
Connie. Vart kommer den här ifrån?
Fiji.
Kommer du ihåg Jeff? Jag bad dig ta mig till Fiji.
Och så tog du mig till Hawai. Vi fiskade varenda...
Vad hände Edward?
Vad gjorde du?
Skadade du honom?
Edward?
Skadade du honom?
Du gjorde det, eller hur?
Herregud Edward!
Prata med mig!
Säg vad du gjorde!
Nej, nu är det du som berättar vad DU gjorde.
Hur du knullade med honom, om och om igen. Hur du ljög för mig.
Om och om och om igen. Snälla Edward.
Nej, nu är det jag som pratar!
Jag satsade allt...
...på den här familjen.
Allt.
Och vad gjorde du?
Du sumpade allt, som om det inte var värt någonting.
För vaddå?
Den jävla ungen.
Tror du inte att jag visste?
Att jag inte kände det? Jag visste redan från första dagen.
Ty jag känner dig, Connie. Jag känner dig, och fan vad jag hatar dig!
Jag ville inte döda honom, jag ville döda dig!
Åh, herregud.
Edward? Herregud!
Herregud.
Mamma, se vad jag gjorde.
Älskling, det är lugnt. Det är lugnt.
Förlåt mamma.
Det är en olycka. Det händer alla.
Varför sover du inte mamma?
Jag vet inte.
Charlie, se på mig.
Jag vill att du ska veta...
...att jag älskar dig mer än allt annat här på jorden.
Och jag vet att du ska veta att din pappa och jag...
...alltid, alltid kommer att älska dig.
Vad som än händer.
-Okej? -Okej.
Kom nu, älskling.
Vi går och fixar till din säng, så att den blir fin, ok?
Okej.
Eller så kommer du med och rengör det, eller?
Kom nu. Jag är inte nån f.d. mördare, jag lovar.
Taxi.
Tack.
Vad ska vi göra?
Jag är så rädd.
Jag åker.
Nej.
Nej, vi kan ta oss igenom det här.
Vi tar en dag i taget.
Ingen kommer att få veta.
Vi kommer veta.
3200, 3500, 3800, 4000...
...42, 45, 4800!
Vi kan försvinna.
Vi kan spara pangar,
sälja allt och lämna landet.
Senorita?
Mexico.
Varför inte?
Vi kan skaffa ett litet hus vid stranden.
Byta namn.
Det gör folk hela tiden.
Vad ska vi säga till Charlie?
Säg att det är ett äventyr.
Vi kan fiska hela dagarna.
Vi kan lära honom spela gitarr.
Jag skulle sjunga dig till sömns var eviga natt.
Vi skulle bara leva resten av våra liv på den där stranden.
Och så när vi dog, kan vi dra oss till havs.
Vad tycker du?
Låter perfekt.
Subtitles av SDI Media Group.